Ezen még én is besírtam a röhögéstől ...
Bevásárlóközpont, este fél nyolc, üveges szemű melósok, vörös szemű-elfolyt sminkű irodacicák, kétcekkeres anyukák, fejhangon visító gyerekek...
Egyik 4 éves forma tavalybarnult gyerek a bevásárlószekérrel rohangál fel-alá, koccol polcot, állványt, nagymamát.
Anyuka hiába szól rá, hogy Hozéarmandó hagyd már abba, mert nyakon b@szlak, a gyerek rá se ránt.
Mikor már harmadszor húz el mellettem becsapódási pályán, és harmadszor rántom el előle a lányomat, visszatértében elébe állok, és nevelő üzemmódba kapcsolok.
Kiscsávó lendületből csapódik nekem, de a 130 kilóm ellen esélye sincs.
Viszont felkenődik a kocsi hátuljára, és már veszi is a nagy levegőt az ordításhoz.
Kihasználom azt az egyetlen másodperces csendet, és rábömbölök, hogy:
- Most pedig beteszlek a zsákomba, és elviszlek a vérnyulaknak, mert rossz gyerek vagy, és nem hallgatsz anyukádra. -
A gyereknek arcára fagy a "rák-a-mellyedbe-te-g*ci" ordítás, és nagyra nyílt szemekkel néz.
Én pedig támadok, mint egy csillagromboló, megcsörgetve a hátizsákomban levő szerszámokat, hagy fosson az ebadta.
- Na gyere! - mordulok rá kétszáz decibellel ...
- Ugrás ide bele, látom nem hitted el a zsákos bácsit, hát most rászaladtál, kiscsákó! -
És nyitom a zsákot, erősen bízva benne, hogy:
1. időben elrohan, mert mi a fenét csinálok ...
2. nem veszi észre a fémtartalmat, mert akkor magától belemászik érte.
Mákom van, Hozéarmandó megfordul és rohan az anyucihoz, eltűnve a harmincöt uv-zöld és hupipiros aranyszegélyű rokolya között.
Anyuci rám néz, arca vörös, szeme könnyben úszik...a visszafojtott röhögéstől.
Miközben a purdé próbál visszabújni ahonnan jött, összekacsintunk, lendületesen odalököm a kocsiját, és én jobbra, ő balra el.
A pénztárnál még egyszer messziről észrevesszük egymást, fülig ér a szája, a kissrác pedig erősen magába szállva angyalként tolja a kocsit.
Kifelé menet kapok a biztonsági főnöktől is egy lájkot, majd a saját kocsimban ülve a lánykám megtört hangon megszólal:
- Apa, mindig féltem a zsákos embertől ... ha tudtam volna, hogy te vagy ... -
Ráharapok a kormányra, hogy ne visítsak a röhögéstől, erre ez a kis mocsok csillogó szemekkel máris alámvág még egyet:
- Amúgy engem hova a túróba vittél volna??
![Rohog :hiha:](./images/smilies/lol.gif)